Krook!
Kom upp hit med ett ljus! Hör ni mig?
Ja, mr Tulkinghorn, sir. Vad är det med honom?
Jag är på väg, mr Tulkinghorn!
Slocknade ljuset, mr Tulkinghorn? Tänd det med det här.
- Var det allt? - Nej. Titta där.
Jösses. Stendöd.
Iskall.
Det finns pengar här. 2 pund, 6 shilling och 4 pence.
- Rör dem inte! - Sex veckors hyra och diverse.
Han lämnade dem till mig. Men han skrev ingen lapp.
Ingenting. Vad har han i kofferten?
Bara trasor, mr Tulkinghorn.
- Kalla hit en doktor. Skynda på. - Ja, mr Tulkinghorn. Som ni önskar.
Det här är din livslinje. Ser du? Den är lång och rak.
- Är det bra? - Mycket bra.
Det här är kärlekslinjen. Även den är lång.
Den är mycket djup. Nån man kommer att bli lycklig.
Jag hoppas att han förtjänar dig, Ada.
- Esther nu. - Nej tack, jag vill inte bli spådd.
Jag fick veta mitt öde för länge sen.
- Vad gör ni? - Richard spår framtiden, sir.
Gör han det? Vilket öde väntar dig, Rick?
Jag blir inte klok på det, sir. Jag borde ta kontroll över det hela.
Skaffa ett yrke och jobba hårt. Finna min egen väg.
Det låter bra. Vilket yrke ska du välja?
Jag har ingen aning, sir.
- Som pojke ville jag gå till sjöss. - Det är nog för sent för flottan.
Kyrkan? Medicin? Kirurg, kanske?
Kirurg? Ja, kanske det. "Richard Carstone, kirurg."
- Läkaryrket? - Ja, mr Skimpole. Kirurg.
Jag utbildade mig till läkare och hade praktik, ett tag.
Men jag är inte bra på detaljer och tycker inte om blod.
- Jag vill inte avskräcka er. - Ja, det är nog ganska mycket blod.
Läkare vänjer sig säkert, Richard. Du hjälper människor, gör dem friska.
Ja, just det. Säkert.
Han har varit död i tre timmar. Sannolikt en överdos opium.
- Vad händer med kroppen? - Först ska dödsorsaken utredas.
Mina herrar i juryn. Det här gäller en okänd man.
Ingen känner till hans namn och ingen vet vem han var.
Jo.
- Kände du honom, gosse? - Jag vet inte namnet. Han var vänlig.
Det är inte bevis. Han efterlämnade inget av värde.
Inga pengar, förutom några shilling han var skyldig värden.
Enligt flera vittnen använde han stora mängder opium.
Enligt doktorns yrkesmässiga åsikt var den döde...
- Hur formulerade ni det? - Han brydde sig inte om sitt liv.
Han struntade i om han dog, men försökte inte ta sitt liv.
Tack, mr Woodcourt.
Om ni har hört nåt som får er att tro att han begick självmord-
-så är det er slutsats.
Om ni tror att det var en olyckshändelse är det slutsatsen.
Behöver ni överlägga?
- En olyckshändelse, ers nåd. - Tack så mycket, mina herrar.
Det blir en fattigbegravning för mr Nemo.
Av jord är du kommen. Jord skall du åter bli.
Jesus Kristus, vår Frälsare, skall uppväcka dig på den yttersta dagen.
Ja, fortsätt.
- Kom hit, gosse! - Jag har inte gjort nåt, sir.
Vad gör du här? Vad hade du och den mannen ihop?
Inget, sir. Jag vet inget om honom, förutom...
- Förutom vad då? - Han var snäll mot mig.
- Varför var han snäll mot dig? - Jag vet inte, sir.
Låt gossen gå, mr Tulkinghorn. Ni skrämmer honom.
Jag frågade bara vad han visste om vår döde vän.
Han tycks inte veta nånting.
Varsågod, Jo. Tack för besväret.
Vilket är ert intryck av mr Nemo, sir?
En gentleman som fått det svårt.
- En gentleman? - En officer, kanske.
Officer? En officer och en gentleman.
Där ser man. Tack, mr Woodcourt.
Jag beundrar er energi och er hängivenhet, mr Carstone.
- Men varför vill ni göra det? - Man måste göra nånting.
Ni är en av Jarndycemyndlingarna och behöver bara vänta på ert arv.
- Men jag vet inget om såna saker. - Jag vet inte mycket själv.
Vi är ett oskuldsfullt par.
Jag försöker att förstå min gode vän Jarndyce.
Om han tycker att ett yrke är så bra, varför har han då själv inte ett?
Jag vet inte, mr Skimpole.
Varför åtar han sig vårdnaden om Jarndycemyndlingarna-
- när han själv har ett intresse i hur ärendet slutar?
Han är en god person, antar jag. Vänlig och generös, och allt sånt.
- Han har varit vänlig mot er. - Ja, det har han.
Bry er inte om mina frågor, käre Carstone.
Jag förstår inte såna här saker. Jag är ett barn.
Snart hemma.
- Du har mycket korrespondens där. - Ja. Men det står inget viktigt.
Såg jag en av mr Tulkinghorns långa utläggningar?
Ursäkta mig! Han sände ett meddelande till dig.
Hästbytet fick mig att glömma det.
Vad var det? Meddelandet.
Ja, naturligtvis. Få se nu.
"I ärendet om rätt till..." Nej, det var inte det.
Här är det.
"Jag har en sak att säga beträffande den person"-
- "som gjorde den kopia som intresserade henne"-
- "när jag besökte er för några veckor sen."
"Jag har träffat mannen."
Det var meddelandet.
Jag vill gå lite.
- Gå? Är det så klokt, kära du? - Var snäll och stanna vagnen.
Kära du?
- Om du vill gå följer jag med. - Javisst.
- Jag går ut, Clamb. - Ja, sir.
- Var är ni, om nån frågar? - Säg att ni inte vet det, Clamb.
Ja, sir.
Rick, min gosse! Ada! Mr Kenge är här.
God dag, sir! Nyheter om vårt ärende?
Papper ska undertecknas, mr Carstone. Inga nyheter.
Rättvisans kvarnar maler långsamt. Det behöver ni förstå.
Det bästa är att inte vänta sig nåt. Då blir vi inte besvikna.
En utmärkt filosofi. Fler klienter borde vara som ni.
Mr Kenge har andra nyheter.
Min kusin mr Bayham Badger är läkare med bra praktik i Chelsea.
Han bistår gärna under era studier.
Ni är välkommen att bo där, som betalande gäst.
I Chelsea? Då måste jag lämna Bleak House.
- Ja, Rick. Det är långt till Chelsea. - Det vet jag, sir.
- Är det inte strålande nyheter? - Naturligtvis. Tack, mr Kenge.
Han kan väl besöka oss ofta, och vi honom?
Naturligtvis. Vi borde alla resa dit och hjälpa honom flytta in.
Trevligt att ses, mrs Rouncewell.
- Är allt väl, sir Leicester? - Mycket bra.
- Och my lady? - Bra, tack.
- Vem är den flickan? - En av mina skyddslingar. Rosa.
Jag lär henne bli kammarjungfru. Jag hoppas ers nåd inte misstycker.
Rosa.
Jag undrar om du vet hur vacker du är.
- Hur gammal är du? - 19 år, my lady.
19 år.
Låt dem inte fördärva dig med smicker.
Ja, my lady.
- Här bor ni under Londonbesöket. - Inte hos familjen Jellyby?
- Inte igen, Rick, - Det hade varit trevligt.
- Jag skulle vilja träffa Caddy igen. - Först middag med Bayham Badger.
Stanna!
Vem är ni? Vad gör ni här?
Mitt namn är Tulkinghorn, sir. Sir Leicester Dedlocks advokat.
Ni är skurken som skriver hotfulla brev till mig.
- Det här är allmän väg. - Allmänt struntprat!
Hälsa sir Leicester att om han blockerar min väg på sina ägor-
-blockerar jag hans på mina!
Tack så mycket, sir.
Kör vidare!
Rosa är en mycket vacker flicka.
Mycket vacker, my lady. På ett enkelt bysätt.
Jag tycker om det sättet, Hortense.
Mrs Rouncewell lär henne bli kammarjungfru.
Ska jag välja henne? Vad säger du om det?
My lady har redan en kammarjungfru.
Då får jag en till, Hortense.
- Välkommen till yrket, mr Carstone. - Tack för att ni tar er an mig, sir.
Mr Bayham Badger är mycket god.
Jag förtjänar inte en skönhet som mrs Bayham Badger.
- Ni ser hur god han är. - Jag glömmer det jag ska göra.
Mr Woodcourt är en ung kollega. Han upplyser gärna mr Carstone-
beträffande... Ska vi kalla det avigsidan med vårt yrke?
Av skäl endast han vet verkar han bland de lägsta av de lägsta.
Inte enbart. Jag måste försörja mig också.
Fattiga behöver läkare lika väl som de rika, anser jag.
Det gör jag också, mr Woodcourt.
Kära nån, radikalt prat.
Dåligt för aptiten och matsmältningen.
Ska vi gå in, min kära?
Sir Leicester. My lady. Mr Tulkinghorn.
God dag, mr Tulkinghorn. Vi har väntat på er.
Jag borde ha varit snabbare, sir Leicester.
Men jag hamnade i en dispyt om rätt till väg-
-mellan er och er granne Boythorn.
En annan sak gäller hennes nåd. Men vi kan låta det vara.
- Vad gäller mr Boythorn... - Mr Boythorn har dålig karaktär.
Det kan nog stämma, sir Leicester. Han var mycket obehärskad.
Men jag fick intrycket-
- att er oenighet skulle kunna lösas. Om ni kan tänka er en kompromiss.
Min granne Boythorn har inga rättigheter i den här saken.
Jag hävdar min rättigheter.
Det blir ingen kompromiss. Inget möte halvvägs, med era ord.
Det skulle öppna dammluckorna för kaos, oordning och anarki.
Jag talar som överhuvud för släkten Dedlock.
Säg inte mer, sir Leicester. Jag har fått mina instruktioner.
- Vill ni äta kvällsmat? - Gärna, sir Leicester. Jag tackar.
Flickan visar er till ert rum.
Sir Leicester. My Lady.
Kapten Swosser vid Royal Navy var mrs Badgers förste make.
En framstående officer.
Professor Dingo var min föregångare...
Har mr Carstone velat bli läkare länge, ms Summerson?
Nej. Det var nog ett ganska plötsligt beslut.
Han verkar ivrig och livlig. Yrket behöver varje bra person.
Det är inte lätt att bli etablerad. Jag kämpar med ekonomin.
- Har mr Carstone egna pengar? - Han är en av Jarndycemyndlingarna.
Det är Ada också. Ms Clare, menar jag.
De kan få ärva en förmögenhet, när allt är avgjort.
Ni, då? Gör ni anspråk i ärendet, eller är ni mr Jarndyces skyddsling?
Nej, jag är inte betydelsefull.
Det håller jag inte med om. Ni har åsikter och uttrycker dem.
Det gillar jag, och ni tycks hålla med mig.
Berätta för mr Jarndyce vad kapten Swosser sa om dig.
Han sa att jag var bättre än land i sikte och akterlig vind.
Är ni kanske mr Jarndyces systerdotter?
Jag anlitades av mr Jarndyce som sällskap till ms Clare.
Nu är jag mr Jarndyces hushållerska också.
Verkligen? Då är ni en betydelsefull person, ms Summerson.
Nej, inte alls. Jag blir aldrig betydelsefull.
Inte? Jag håller inte med er om det.
Men ett bra huvud. Jag hade gärna haft det huvudet.
Min ängel.
Jag hoppas att jag inte stör er. Ät vidare, mr Tulkinghorn.
Jag skulle gärna göra det, men jag är mätt.
Vill ers nåd fråga nåt?
Ni skickade ett meddelande om handstilen jag frågade om.
Ni kom ihåg det. Själv hade jag glömt det.
Gjorde ni er besväret att ta reda på vem som skrivit det?
- Var det en skriftlig utsaga? - Ja. Jag gjorde mig det besväret.
- Hittade ni honom? - Ja, jag hittade honom.
- Hur hittade ni honom? - Jag hittade honom död.
- Fortsätt, mr Tulkinghorn. - Det finns inte mycket att säga.
Jag blev visad till hans eländiga lilla rum och fann honom död.
Han hade tagit en överdos opium.
Om det var avsiktligt eller en olyckshändelse går inte att veta.
- Vilken sorts man var han? - Svårt att säga.
Jag skulle nog säga lägst av de lägsta.
Läkaren verkade tro att han en gång hade varit nåt bättre.
- Vad kallade de honom? - Ingen kände till hans namn.
Han verkade inte ha nån familj eller några vänner.
Han kallades Nemo.
- "Ingen." - Precis.
- Fanns det inga spår efter nåt annat? - Inga.
Jag förstår. Tack, mr Tulkinghorn. Jag ska inte störa er mer.
Lady Dedlock.
Jag har varit sir Leicesters advokat i många år.
- Min far var hans fars advokat. - Jag vet det, mr Tulkinghorn.
Sir Leicester har alltid haft min fullständiga lojalitet.
Han kommer alltid ha den.
Det gläder mig.
Oavsett konsekvenserna för andra.
Det hoppas jag, mr Tulkinghorn.
God kväll.
Vad har vi här, Lady Jane? En fin liten bunt från Nemos koffert.
Ingen vet att jag tog den förutom du och jag, Lady Jane.
Men vad står det? Vi vet inte för vi kan inte läsa.
Men det här är en dams handstil. Jag tror att det är kärleksbrev.
En dams doft.
Är du vaken, Ada?
Ada? Vad är det?
- Mår du dåligt? - Nej, inte alls. Jag mår mycket bra.
- Vad är det? - Jag vet inte vad jag ska säga.
Innan Richard gick sa han att han är förälskad i mig.
Det kunde jag ha berättat för länge sen.
Verkligen? Var det så uppenbart?
Jag borde kanske ha insett det, men jag har aldrig...
Vad känner du, Ada?
- Känner du samma sak som han? - Ja, det gör jag.
Han vill att vi förlovar oss, Esther.
Har du pratat med mr Jarndyce?
En förlovning? Det gör mig inte glad.
Du måste kunna försörja en hustru, och det tar tid.
Naturligtvis, sir. Men om ärendet blir avgjort snart...
Räkna inte med det. Andra har fått ångra det.
Jag räknar inte med det, men det skulle ge oss alla pengar vi behöver.
Jag säger bara, till er båda, att ni måste ha tålamod.
Du är i London, Rick, och studerar till läkare.
Ada är här i Bleak House under min vårdnad.
Ni kan älska varandra på avstånd.
Jag förbjuder inte en förlovning, men jag råder er båda att vänta.
- Men, sir... - Det är nog det bästa, Richard.
- Vi går inte emot ert råd, sir. - Tack, Rick.
- Skriv ett brev, Clamb. - Ja, mr Tulkinghorn.
Till lady Dedlock. Nej, det är bättre med ett P.S. i förbigående.
- Till sir Leicester Dedlock. - Ja, sir.
Gjorde jag rätt, Esther?
Det är svårt för dem att vara förälskade och tvingas vara åtskilda.
Det är för deras eget bästa.
Kanske är det vi önskar oss och det som är bäst för oss-
-inte samma sak.
Du då, Esther? Vad önskar du dig?
Jag? Jag önskar mig inte nåt.
Ms Summerson har besök. Det är ms Jellyby.
- Caddy! - Jag vet att jag skämmer ut mig.
Men jag måste komma hit.
När ni kom dit blev jag så besvärad att jag beslutade att göra nåt.
Jag började vid mr Turveydrops skola för dans och uppförande.
- Nu kan du dansa och uppföra dig! - Jag hoppas det.
Vad det handlar om, jag vet inte hur det gick till-
- är att jag är förlovad med mr Prince Turveydrop!
Prince! Det här är min vän ms Summerson.
- Trevligt att träffas, mr Turveydrop! - Trevligt att träffa ms Jellybys vän.
- Snälla, vi vill inte störa. - Fortsätt, Prince.
Om du säger det, min älskade.
- Jag älskar honom, ms Summerson. - Jag gläds med dig, Caddy.
Herregud. Det där är hans pappa.
Titta på honom. Prince får arbeta och pappan visar sitt uppförande.
- Lär han ut uppförande? - Inte han. Han struttar bara runt.
Han tror att han tillhör aristokratin.
Kvinna! Ljuvliga kvinna! Vilket kön ni är.
Jag skulle kunna bita honom! Föräldrar är en förbannelse.
Jag skulle aldrig kunna vara som han eller mamma.
Men jag försöker ha tålamod, för er och min käre Princes skull.
Kom nu, vi får inte prata med Prince. Han sliter för den hemske gamlingen.
Jag lovade att titta in hos ms Flite.
Utmärkt.
- Mer från Tulkinghorn. - Igen?
Han har stämt uslingen Boythorn.
Varför kan inte du och mr Boythorn göra upp och vara goda grannar?
Han kommer att ha fotboja när jag är klar med honom.
Mer om din skrivare. Han säger:
"Jag har pratat med en gatsopare som kallas Jo." Bara det namnet.
"Han arbetar nära domstolen."
"Han yttrade sig vid utredningen av den döde."
"Jag är säker på att han vet mer och inväntar hennes nåds instruktioner."
- Bryr du dig om det? - Säg att jag inte är intresserad mer.
Ja, kära du.
Bara en snabb titt när vi passerar, Ada.
- Tack! Varsågod. - Tack så mycket, sir.
- Var det en shilling, Richard? - Det gjorde honom glad.
Ska vi titta in i rättssalen? Vår framtid hänger på det.
- Mr Jarndyce tycker inte det. - Han är en god person.
Men hans motvilja mot juridik är inte rationell.
Juridik är ett utmärkt yrke. Jag har funderat på det.
- Dina medicinstudier, då? - Ingen brådska. Alternativ är bra.
- Ett besök i rättssalen vore väl kul? - Visst, om du vill det.
Parten i första delen kallas parten i första delen.
Parten i den andra delen kallas den svarande...
Nog nu!
- Hur sa, ers nåd? - Onsdag om fjorton dagar.
Stå upp för lordkanslern!
- Jag vill bli hörd, ers nåd! - Vem är han? Ansiktet är bekant.
- Mr Gridley, ers nåd. - Mannen från Shropshire.
Ja, ers nåd. Gridley. När ska mitt ärende tas upp?
Jag har släpats hit ofrivilligt. Mitt hem har konfiskerats.
Min gård lämnas att ruttna. Jag måste få ett domslut!
- Ge mig rättvisa! Jag tiger inte mer! - Snart grips ni för domstolstrots.
Ni och skurkarna här får lagen att föraktas och ruinerar ärligt folk!
Skurken där är värst av dem! Tulkinghorn är namnet!
- Ni ställer till det för er! - Rättvisa!
- Nej, det är inte rätt sätt! - Ner med honom!
Var barmhärtig mot honom.
- Mr Gridley är en plåga, Clamb. - Han är hetlevrad och oartig.
Ingen respekt för systemet, mr Tulkinghorn.
- Ordna en arresteringsorder. - Ja, sir.
- Domstolstrots och förtal. - Ja, sir.
Det är ingen fara. Jag mår bra igen, mr Woodcourt.
Ni måste vila er. Inte rätten denna vecka. Lovar ni?
- Ursäkta att jag orsakade problem. - Ingen fara.
Han är den vänligaste läkaren i hela världen.
Han får sin belöning på domedagen.
Alla är så vänliga. Jag bars hit av en av Jarndycemyndlingarna.
- En förträfflig ung man. - Ja, det är han.
Ms Jellyby. Alla är så vänliga.
Alla. Så vänliga.
Hur mår den gamla damen? Jag trodde hon skulle dö.
- Hon har hämtat sig, mr Krook. - Har hon det? Bra.
Jag vill inte ha fler lik. Det skulle ge mig dåligt rykte.
God dag! Krook, till er tjänst.
Ni är alla välkomna till mig om ni har nåt att sälja.
Vilket vackert hår.
Jag har tre säckar med kvinnohår, men inget är så där fint.
- Vilken färg, vilken textur. - Nu är det bra.
Beundra det, men ta er inte friheter.
Mr Carstone, eller hur? En av Jarndycemyndlingarna.
Det kommer att sluta eländigt. Fråga honom.
Vad kallar ni dem? Har de namn?
Det kan jag säga, mr Jarndyce. Hon vill inte berätta det.
Deras namn är Hopp, Glädje, Ungdom-
-Fred, Vila, Liv-
- Damm, Aska, Slöseri, Armod, Undergång-
-Förtvivlan, Galenskap, Död, List-
- Dårskap, Ord, Peruker, Trasor, Fikonspråk, Humbug och Nonsens!
Det var bistert.
När min noble och bildade vän avkunnar domen släpps de fria.
- Eller hur, Flite? - Just det, mr Krook.
Sen, om den dagen skulle komma, dödar alla de andra fåglarna dem.
Om det nånsin blåst ostlig vind så är det nog idag.
Nu måste vi ge oss iväg.
Äter ni kvällsmat med oss, mr Woodcourt?
Vår vän mr Skimpole kommer också dit. Ms Flite.
- Ms Flite litar på er, mr Woodcourt. - Jag har stor respekt för henne.
- Gamla damer betalar väl bra? - Hon får hjälp gratis, mr Skimpole.
- Ni är filantrop, mr Woodcourt. - Ja, verkligen.
Men det är väl svårt att försörja sig om ni behandlar alla gratis?
Vissa betalar, men alla kan inte. Ska jag strunta i dem?
En sjukhusanställning vore trevligt, men de jobben är svåra att få.
Jag tänkte ta ett norrut, men vill försöka klara mig här i London.
- Det hoppas jag, mr Woodcourt. - Tack, ms Summerson.
Jag vill inte ge mr Carstone fel intryck.
Medicin är ett utmärkt yrke. Jag vill inte ha nåt annat.
- Skål för medicinen. - Medicinen!
Woodcourt. Mr Allan Woodcourt.
Läkare. Walesare.
Vad har han som jag inte har?
Jag såg henne först, din walesiske läkare.
Men jag väntar, min ängel. Guppy kommer att vänta.
Min vän Boythorn bjöd in oss. Sir Leicester Dedlocks granne.
Vi får se stora huset. På avstånd. Boythorn grälar med sir Leicester.
- Boythorn är så bullrig. Outhärdlig. - Han bjöd dit dig också, Skimpole.
Jaså? Ja, då så. Jag gör allt för mina vänner.
Förutom att betala era skulder.
Minns ni mannen som tänkte gripa mig? Jag blev räddad av er.
- Mr Neckett? Ja, det gör jag. - Gissa vad som hände honom.
Han har själv blivit gripen, av den store utmätningsmannen!
Han plågar inte oskyldiga som mig mer.
- Är Neckett död? - Hans tre barn får klara sig själva.
Ingen lär hjälpa dem. Faderns yrke är inte populärt.
Jag tycker inte om det, Skimpole. Vi gör såna som Neckett nödvändiga.
- Vi ska inte glädjas åt deras olycka. - Nej. Men vad kan vi göra?
- Vet du var barnen finns? - Coavinses? Inget är lättare.
- Då beger vi oss dit i morgon. - En utmärkt idé, sir.
Inte du, Rick. Du ska studera medicin hos mr Bayham Badger.
Ja, naturligtvis. Just det.
- Mr Carstone! - Ja, mr Badger?
- Har blandningen malts? - Nästan, mr Badger.
Skynda på, mr Carstone.
Jag går ut en kort stund, mr Badger!
Väntar ni ett ögonblick på mig?
- Ms Summerson. - Det här måste upphöra, mr Guppy.
- Jag vill inte orsaka er besvär. - Då måste ni sluta. Snälla mr Guppy.
Ni ödslar bort er tid.
- Som ni vill. Ni ser mig inte igen. - Tack, mr Guppy.
Men mina känslor är oförändrade.
Vi är inlåsta! Mrs Blinder har nyckeln.
Ingen fara, vi vill er inget illa.
- Vem har låst in er? - Charley.
- Är Charley er bror? - Nej, hon är vår syster.
- Var är Charley nu? - Hon tvättar. Kläder.
- Så att vi får pengar till mat. - Herregud.
- Vad har hänt? - Inget. Vi hörde vad som har skett.
- Vi ville se hur det går för er. - Bra, sir. Vi behöver ingen hjälp.
- Jag tar hand om oss. - Genom att arbeta som tvätterska?
- Du når inte upp till karet, Charley. - Jo, med träskor. Jag har mammas.
- Hur ofta går du ut? - Varje dag, sir.
Babyn är i säkerhet. Domstolens ljus lyser in här.
- Tom är inte mörkrädd. Eller hur? - Inte jag.
Ser ni? Vi har det bra här. Placera oss inte på ett barnhem.
Vad gäller skrivaren tackar hennes nåd för er utredning.
Hon är inte intresserad av saken mer.
Jaså? Vi får väl se.
- Clamb. - Ja, sir?
- Är morgondagens papper klara? - Ja, mr Tulkinghorn.
Arresteringsordern för mr Gridley? Bra. Jag går ut.
Var är ni, om nån frågar? Jag säger att jag inte vet det.
Just det, Clamb!
- Har ni en slant, sir? - Nej.
God kväll, sir. En slant?
Har ni en slant, frun?
- Är du pojken Jo? - Jag har inte gjort nåt.
Kom hit. Du behöver inte vara rädd för mig.
Du kände mannen som dog. Mannen som kallades Nemo.
- Hurdan var han? - Vänlig. Han gav mig pengar.
Jag ska ge dig pengar om du visar mig var han bodde-
- var han dog och var han är begravd.
- Kan du göra det? - Ja, my lady.
- Inte lady. Jag är en tjänare. - Ja, frun.
Gå före och vänd dig inte om. Prata bara om jag pratar med dig.
Jag ska ge dig mer pengar än du nånsin haft. Visa vägen.
- Hur går studierna, Richard? - Skapligt.
Det duger väl lika bra som nåt annat, antar jag.
Mr Badger?
Kära du.
Mr Badger och jag undrade-
- om mr Carstones val av yrke kanske inte var så genomtänkt.
Han har inte det intresse som visar att det är hans kall.
Tycker mr Badger också det?
Ja, om jag ska vara uppriktig.
När jag hörde mrs Badger beskriva det så-
- är den slutsats jag kommit fram till i korthet mrs Badgers slutsats.
Verkligen? Det hade jag ingen aning om.
Faktum är att jag har kommit till samma slutsats.
Jag tror att juridiken är det rätta för mig.
- Vem bor här? - Mr Snagsby.
Han gav honom skrivuppdrag och betalade för det.
Fortsätt.
Här, runt hörnet.
Krooks hus. Det var där han bodde, frun.
Han dog där.
- Vilket rum? - Högst upp, frun. På baksidan.
- Juridik? - Jag kan börja vid Kenges kontor.
Om jag får gå i lära hos Kenge kan jag hålla ett öga på vårt ärende.
Jag kan bevaka Adas och mina intressen.
- Det kanske aldrig blir så, Rick. - Jag vet det, sir.
Jag passar för juridik i samma grad som jag inte passar för medicin.
- Är du alldeles säker? - Ja, sir.
Vi kan dra oss ur det med hedern i behåll, och ska göra det.
Men för din kusins skull, Rick, får vi inte göra fler såna misstag.
Absolut, sir. Inga fler misstag.
- Det blir juridik. - Juridik.
Vad är det här för ställe? Varför tar du mig med hit?
- Det var här de begravde honom. - Vad då?
- På den här hemska platsen? - Där, frun. Ser ni?
De grävde inte så djupt och tvingades stampa på den.
- Är det vigd jord? - Vad är det?
- Är den välsignad? - Välsignad? Det vet jag inte.
Det har inte hjälpt honom i så fall. Men jag vet inget.
Varsågod.
Ta det här. God kväll.
Ni ser bekymrad ut.
Tyck inte illa om Richard för att han ändrade sig.
Nej då. Han har tiden för sig.
Ett helt liv.
Men jag önskar att han hade din stadighet, Esther.
Han har fått Adas hjärta. Förstår du?
Han har hennes hjärta.
Mr Woodcourt, sir.
Woodcourt! Vilken trevlig överraskning.
Ursäkta mig. Ni ska till Lincolnshire och jag ville säga adjö.
Jag reser också snart.
- Inte överger ni väl ms Flite? - Jag är rädd för det.
Min ekonomiska situation har blivit akut. Jag har en skuld.
För att göra en lång historia kort ska jag bli skeppsläkare.
Flottan behöver alltid kvalificerade personer.
Det är inte vad jag önskar.
Det är trist att behöva lämna er just när jag hade lärt känna er.
Blir ni borta länge?
Många månader. Kanske år.
Titta, Esther!
- Mycket fin. Har du gjort den? - Nej. Den är från mr Woodcourt.
- Det var omtänksamt av honom. - Den är till dig, Esther.
Han sa det tydligt till Harriet. "Till ms Summerson." Varsågod.
Text: Håkan Axén www.sdimedia.com